GR11 – DEN 35.
![](https://venoj.cz/wp-content/uploads/2023/03/20220823_100834.jpg)
V noci zaslechnu štěkot pasteveckých psů. Občas se ozve hlas honáka, který nahání dobytek. To je solidní šichta takhle do noci. Žádná zbloudilá kráva ani ovčácký pes ke mně v noci nezavítá.
Ráno čekám na slunce. Rosy bylo dost. Jdu se vyhřát opodál, kam už sluneční paprsky dopadají. Cinkání zvonů se přibližuje. Vykouknou dvě koňský hlavy. Mam nejvyšší pohotovost. Běžím se rychle pakovat. Mokro nemokro.
![](https://venoj.cz/wp-content/uploads/2023/03/20220823_101738.jpg)
Pamatuju na Moni radu. Nešusti sáčkami. Nedělej bordel😅Všechno mam v dry sacích. Nejde otevírat sucháč a nedělat u toho hluk🤣Při každém pohybu trnu. Vidím, jak to koně atrakuje. Dělají, že žerou. Ale jsou blíž a blíž. Když dobalím, koně odejdou.
Po par minutách suším u cesty spacák a tarp. Hrnu to do prvního sedla Col Marcer (1946 m.n.m). Nahoře jsou panoramata.
![](https://venoj.cz/wp-content/uploads/2023/03/20220823_101750.jpg)
Do druhého sedla Coll de la Creu de Meians (2000 m.n.m) pouštím Spotify. Když trhám největší kopec, pouští mi song Karviná od Yoyo Bandu. To je radost online toto. Zpívám si a letím vzhůru😅
Ze sedla je cesta blbě značená. Opět se ztratím. Několikrát se musím najít. Ve křoví to je paráda. Dle vyšlapaných cestiček k trailu, nejsem první, kdo to podstoupil😅. Safra, tady je prostor značení vylepšit!
![](https://venoj.cz/wp-content/uploads/2023/03/20220823_110808.jpg)
Před vesnicí Dorria stavím v lese na oběd. Nechávám vše proschnout. Cvičím. Dávám si chleba s goudou. Konečně oběd bez ovčího sýra!
V Dorrii doberu vodu. Paní neví, jestli je pitná. Zdroj je vydatný a fontána působí nově postavená. Povídá, že si je jistá, že z toho pijí psi. Raději filtruju.
![](https://venoj.cz/wp-content/uploads/2023/03/20220823_111005.jpg)
Z Dorrie je posledních pět kilometrů do kempu v Planoles nekonečných. Cesta mě nudí. Je nezbytný to odkroutit.
Po třetí jsem v kempu. Siesta. Recepce je zavřená. Čekám do 16, než otevřou.
Přichází Xavi z Barcelony a jak jinak, dva „dřeváci“ z Utrechtu – Marjika a Jevta. Jdou to opačným směrem. Od moře k oceánu.
![](https://venoj.cz/wp-content/uploads/2023/03/20220823_135043.jpg)
Xavi je poprvé v životě na trailu. Spí v nějakým žďáráku aka stanu. Dost mu to kondenzuje, takže se budí mokrej. Zítra to balí a jede dom. Vysoké hory nebude pokoušet.
Ve čtyři se zaregistrujeme. Paní domácí má skvostně vychlazenou Estrellu, i se skleničkou z mrazáku🤩 To je pivní kultura jak víno.
![](https://venoj.cz/wp-content/uploads/2023/03/20220823_135842-576x1024.jpg)
Stavím tarp na parcele. Široká je přesně pro něj💪Sprcha. Po osmi dnech sprcha. Myl jsem se v řekách. Zpoceninu ale umyješ jedině ve sprše🤣Dobrých patnáct minut si tam lebedím. Vytáhne mě hlas Jevty, že jdou do města, že počkají.
Ve městě si kupuju kolu a brambůrky. Je strašný vedro. Jdeme na koupaliště na pivo. Točený Moritz z Barcelony, výtečně teplotně ošetřený. To si dneska přesně zasloužím:)
![](https://venoj.cz/wp-content/uploads/2023/03/20220823_174955-576x1024.jpg)
Večer vaříme v kempu. Dávám rýži se sýrem a zeleninou. Něco jako rizoto. K tomu mléčná Milka a pivo. S Marjikou vyměňujeme tipy na trase. Oni se sem dostali vlažným tempem od moře za osm dnů. Uvidíme, jak mi to povalí.
Ujito: 18km
Nastoupáno: 590m
Naklesáno: 1102m
Celkově ujito: 641km